Kom igjen. Fort deg!
Nei!
La meg se. - Nei!
Jo. Jeg lagde en spesiell frokost.
Du kan ikke lage mat.
Mary, lukk opp!
Så fin du er.
Jeg ser ut som en Disney-figur.
Hvor er den "spesielle"?
Den hva for noe?
Du sa du lagde meg en spesiell frokost.
Ikke tving meg til å gå.
Du kan fortsette å undervise meg hjemme.
Jeg har lært deg alt jeg kan.
Jeg vil ikke gå.
Og jeg vil ikke jobbe, men jeg gjør det.
Du jobber ikke. Du fikser båtene i dokk.
Greit, et dårlig eksempel, men du må likevel gå.
Hva med Fred?
Hva med ham?
Du vil ikke ta deg av ham.
Du liker ikke katter.
Ikke toøyde katter. Fred er, som du vet, enøyd.
Hvem skal kaste ping-pong-ballen hans?
Fred klarer seg. Ingen flere argumenter.
Vi har diskutert dette ad nauseam.
Hva betyr ad nauseam?
Vet du ikke det? Det er visst en som trenger skole.
Det blir moro.
Du møter unger som du kan låne penger av resten av livet.
Kom igjen.
Det går så bra.
Bare...
Jeg vet ikke. Prøv å være et barn.
Frank!
Frank, jeg vet at du hører meg.
Frank!
Du har fremdeles tid til å gjøre om på dette tullet.
Sett deg i bilen og hent den ungen.
Har du teknisk sett lov til å bruke de nøklene når du vil?
Hvordan kan du stå der
og late som du er rolig, Frank, som om alt er ok?
Hent henne nå, før det er for sent.
Hun må ut. Hun har ingen jevnaldrende venner.
Ingen sosiale evner.
Hun vet ikke hvordan hun skal være et barn.
Forleden kveld sa hun at selv om Tyskland redder euroen,
så kan det likevel bli en global depresjon.
Jeg stirret i taket i tre timer.
Jeg er så bekymret.
Kom igjen, Roberta.
Hvis du begynner å gråte, må jeg late som om jeg gråter.
Du.
Det er noe du kan ha oversett.
Dette kan gå.
Kanskje.
Men hvis noen tar fra deg den ungen,
så kveler jeg deg mens du sover.
God morgen, Fred.
En pluss en er to.
Det er fakta nummer én i dag.
Hvem kan si meg hva to pluss to er?
Hvem vet det?
Fire.
Utmerket, Donna.
Det stemmer. To pluss to er fire.
Hvem vil prøve seg på tre pluss tre?
Tre pluss tre? Seriøst?
Unnskyld meg?
Hva slags skole er dette egentlig?
Den typen der elever ikke snakker uten tillatelse.
Greit. Men alle vet at det er seks.
Ingen i dette klasserommet snakker
med mindre de har blitt bedt om det.
Greit? Har alle forstått det?
Ja, frøken.
Bra. Mary, kan du reise deg?
Reis deg. Reis deg opp, vennen.
Disse spørsmålene er til deg, siden du har kommet så langt.
Hva er ni pluss åtte?
17.
Ja. Ja, det stemmer. Det er bra.
Hva er...
15 pluss 17?
32.
Ja. Det stemmer.
Greit.
Så hva er 57 pluss 135?
192.
Ja.
Kan du si meg
hva 57 ganger 135 er?
Greit.
Hvem kan si meg hva fire...
7695.
Jeg tror ikke noen kan gjøre det.
Kvadratroten er 87,7.
Pluss noen desimaler til.
Hva betyr ad nauseam?
Jeg har et svært merkelig barn.
Jeg har 27 merkelige barn.
God morgen.
God morgen, god morgen.
Det er flott, men sett dere ned, ok?
Herregud. Ses.
God morgen, Ms. Stevenson.
God morgen.
Er det greit at jeg sitter og hører på?
Absolutt!
Greit, unger.
Jeg har en overraskelse.
La meg presentere dere for vår rektor, Mrs. Davis.
God morgen, førsteklassinger.
God morgen, Mrs. Davis.
Er dere klare for et flott år?
Ja!
Ja, Mary?
Er hun sjefen?
Mrs. Davis er rektoren vår. Ok...
Nå vil jeg at du plukker opp telefonen din og ringer Frank
og sier at han skal få meg vekk herfra!
Vent litt. Er det faren? Jeg kjenner ham.
Jeg ser ham på Ferg's nesten hver fredagskveld.
Han er den stille, ødelagte kjekkasen.
Hva gjør du på Ferg's hver fredagskveld?
Prøver å bli sjekket opp av ham.
Unnskyld meg? Hei.
Se, det er læreren min.
Vil nok minne meg på hva en pluss en er.
Gå til bilen.
Hei. - Hei.
Beklager at jeg ropte og stoppet deg.
Det er greit. Marys lærer?
Ja. Bonnie Stevenson.
Frank. Går det bra? Beklager det i dag.
Hun ble litt oppspilt. Det er nok bare førstedagsnerver.
Ja, klart.
Vi er litt sent ute. Vi må dra.
Jeg vil ikke snakke om det.
Det tar bare et øyeblikk. - Greit.
Jeg tror datteren din...
Jeg tror Mary kan være begavet.
Hva?
I dag i mattetimen besvarte hun noen veldig...
Å, nei, nei. Det er... - Nei, hør.
Hun er ikke det. - Vriene spørsmål.
Greit.
Det at en sjuåring kan...
Det er Trachtenberg.
Jakow Trachtenberg. - Unnskyld?
Tilbrakte sju år i en konsentrasjonsleir.
Utviklet et system for å løse problemer raskt.
Det er Trachtenbergsystemet.
Men hun er...
Hun er bare sju år.
Jeg lærte det da jeg var åtte.
Ser jeg begavet ut?
Det har gått litt av moten siden kalkulatoren ble oppfunnet,
men jeg kan fremdeles vinne meg en drink med det.
Beklager det i dag.
Det vil ikke skje igjen.
Greit.
Hyggelig å treffe deg.
Bonnie.
Frank.
Trachtenbergsystemet
Jakow Trachtenberg
regne ut store tall nesten øyeblikkelig
Bare så det er sagt, så ville jeg ikke gå på den teite skolen.
Og gutten på raden bak meg oppfører seg upassende for en som er et barn.
Beklager. Jeg ignorerer deg fremdeles passiv-aggressivt.
Andre unger besvarer spørsmål. De havner ikke i trøbbel.
Du havnet ikke i trøbbel fordi du svarte.
Du kjeftet på rektoren.
Vet du hva? Dette vil du synes er interessant.
Jeg googlet "førsteklassinger som kjefter på rektor",
og du vil ikke tro hvor mange unger som faktisk gjør det.
Hvor mange?
Ingen.
Unnskyld, Frank, jeg er lei for det.
Ja, særlig.
Du kan ikke brife sånn på skolen.
Jeg vet det.
Du lovte å ikke gjøre det, og første dagen...
Jeg vet det. Jeg dreit meg ut.
Tror du kanskje denne båten trenger en prøvetur?
Hent Fred.
Ikke løp.
Fred elsker å se på snipene.
Han tror han gjerne vil fange en,
men det ville han angret på.
Fred er ingen morder.
Han er en elsker.
Ville mamma ha ønsket at jeg gikk på denne skolen?
Jeg kan bare anta det.
Men hun ville ha ønsket at du skulle ha venner.
Teite venner?
Og hun ville ha ønsket at du skulle være medfølende.
Som en katt kan være overfor en snipe.
Men hva om de ikke liker meg?
Da er de teite.
God morgen, unger.
God morgen, Ms. Stevenson.
God morgen, Mary.
God morgen, Ms. Stevenson.
Greit, god morgen.
Ta deg sammen.
Jeg skal vise og fortelle om
den kuleste katten gjennom alle tider.
Ikke bare heter han Fred, men...
Han har bare ett øye.
Uno. Det er bare å telle,
men jeg lover at det alltid bare er ett.
Hvordan mistet han øyet sitt?
Jeg vet ikke. Jeg var ikke der.
Jeg fant ham inni en søppelkasse ved siden av en flaske alkohol eller noe.
Han er en smart, smart katt, men ingen skjønner det.
Ingen forstår ham. Ingen.
Skriv navnet ditt øverst på arket
så jeg vet hvem som har levert et så bra arbeid.
Jeg glemte pennen min.
Send dem rundt.
Jeg vil se arbeidene deres.
Snu deg, ansiktet mot pulten.
Tenk over hvordan dere finner svaret.
Det handler ikke bare om å gjette.
Ikke rot.
Ferdig.
Skal vi se.
Jeg tenkte nok du ble raskt ferdig, så litt ekstra arbeid.
Ferdig.
Mente du Frances Adler
Frank Adler taler på årets lederkonferanse
Google Francis Adler matematiker
Mente du Diane Adler matematiker
Diane Adler, matematiker
Et hode for matte
Er Diane Adler den manglende variabelen som endelig løser Navier-Stokes-ligningen?
Kjent matematiker død, trolig selvmord
Etterlater seg en bror, Frank
Vet du hvem jeg er?
Hei! Marys lærer...
Bonnie.
Du løy for meg.
Greit.
Kan du begrense det?
Jeg vil vite sannheten om Mary, eleven min,
niesen din.
Jeg var så sinnssykt sent ute til en date,
og søsteren min dukket opp med Mary.
Hun kom aldri uten å si fra først. Hun kom aldri med babyen.
Hun sa hun ville snakke.
Sa hun trengte å snakke.
Jeg sa vi kunne snakke når jeg kom tilbake.
Jeg tenkte at å dukke opp så sent til daten
ville ødelegge sjansene for et ligg.
Kom hjem den kvelden, og Mary lå på sofaen,
og jeg fant Diane på badegulvet.
Jeg kunne jo aldri ha visst...
Men jeg burde ha visst det.
Seks og et halvt år senere henger jeg og Mary fremdeles sammen.
Og hva med faren?
Diane var en sosial raring,
hun datet ikke nok til å skille en bra fyr fra en dårlig fyr.
Denne fyren varte ikke en måned.
Og ingen besteforeldre?
Pappa døde da jeg var åtte. Moren min...
Kortversjonen er at hun vendte ryggen til Diane da hun ble gravid.
Hvorfor det?
Passet ikke inn i planene hennes.
Hun er en krevende kvinne, min mor.
Kompromissløs.
Veldig britisk.
Mener du britisk i væremåte, eller...
Nei. Hun er... - Hun er fra England.
Fra England. Ja.
Så Mary er et geni?
Se opp.
De små dyrene dine rømmer, din dust.
Du skal ikke le!
Du gjorde noe slemt mot et lite barn!
Hva skal du gjøre med det?
Hei, går det bra?
Går det bra?
Hvordan løser vi dette? Hun kan bli utvist.
Herregud. Det håper jeg ikke.
Men hvis alle andre førstegangsforbrytere utvises, så er det vel rett.
Skal du ta dette alvorlig?
Klart. Du bløffer ikke for meg. Jeg bløffer ikke for deg.
Ms. Stevenson tror at barnet ditt er eksepsjonelt
og har talenter som vår læreplan ikke kan utfordre.
Men jeg er tilfeldigvis god venn med rektoren
på Oaks akademi for begavet opplæring.
Han har alltid sagt at hvis jeg finner en som er helt unik...
Og den helt unike har 30000 dollar i skolepenger.
Mr. Adler, jeg kan skaffe datteren din et stipend.
Fullt stipend.
Jeg ville ikke sagt det hvis jeg ikke kunne det.
Jeg innser at å plassere jenta i de omgivelsene...
99 av 100 ganger er det dét man gjør.
Det er Oaks. En flott skole. Jeg har sjekket den.
Men denne familien har en historie med de skolene.
Og jeg tror det siste den lille jenta trenger,
er å bli minnet om at hun er annerledes.
Tro meg, det vet hun. Så...
Jeg tror at Mary må være her.
I dag endte det dårlig. Man skal ikke slå folk.
Men en 12-åring erter en 7-åring og hun forsvarer ham?
Vet du hvor viktig det er at hun gjorde det?
Vet du hvor stolt jeg er? Er ikke du det?
Mr. Adler, datteren din knuste en ung gutts...
Jeg vet det. Man skal ikke slå folk.
Det skal bli gjort veldig klart. Jeg skjønner.
Men Mrs. Davis, hvis vi skilte lederne våre,
hvis vi skilte dem ut fra folk som deg og meg,
så får du kongressmedlemmer.
Jeg skulle ønske jeg kunne ta imot tilbudet, men Mary blir.
Med mindre hun utvises.
Dette er en feil. Vi vil aldri kunne gi dette barnet
den skolegangen hun fortjener.
Bare gjør henne dum nok til at hun blir et anstendig menneske.
Seier for alle.
Vet du hva? Unnskyld meg et øyeblikk.
Skaff meg alt papirarbeidet vi har for denne jenta.
Du.
Er du sikker på at du vet hva du gjør?
Nei.
Mary, jeg tror du har noe du vil si til klassen.
Vil du reise deg og si det?
Greit. Jeg skal liksom si noe.
Det er feil å slå folk, selv om de er slemme.
Jeg skal ikke gjøre det igjen, så ikke vær redde for meg.
Takk.
Kan jeg si noe nå som jeg har lyst til å si?
Så klart.
Før de ødela den,
så var Justins dyrehage det beste kunstprosjektet.
Overlegent. Den var dødskul.
Kom igjen. Litt høyere.
Greit.
Tusen takk.
Det står en dame foran døra vår.
Hvem er det?
Hvordan skulle jeg vite det? Jeg er sju.
Det er bestemoren din.
Fy søren!
En Apple?
Det er en MacBook, kjære.
Den beste og dyreste med Retina Display.
Vet du hvem andre som har Retina Display?
Fred!
Mary, jeg skjønner at du liker matematikk.
På den
finner du en fin bok av Charles Zimmer som de ikke trykker lenger,
som heter Overganger i avansert algebra.
Ja. Elsker den boka.
Sier du at du har lest den?
Ja. Jeg har egentlig gått videre til differensialligninger nå.
Ikke glem manerene dine. Takk besta.
Tusen takk, besta.
"Bestemor" eller Evelyn går bra.
Det ligger mye mer på den.
Ting som vil være utfordrende for deg.
Ja, men det er dessverre skole i morgen, og du har lekser.
Men for en overraskelse, hva?
Si god natt til bestemor eller Evelyn.
God natt.
Jeg ville drept en prest for en Benadryl.
Har du fremdeles allergi?
Hvorfor i all verden har du katt? Du liker ikke engang katter.
Det er ikke min katt. Den er Marys. Jeg bor bare her.
La meg gjette. Vår kjære rektor, Ms. Davis.
Fall aldri ut med de mindre intelligente
som har litt autoritet.
Jeg trodde jeg hadde lært deg det.
Hva gjør du her?
Har jeg ikke rett til å møte barnebarnet mitt?
Jo. Jeg er så glad for at din sju år lange leting
endelig har båret frukter.
Jeg tror ikke det passer å snakke om det nå.
Definitivt ikke stedet.
Mens jeg ventet, prøvde en så stor kakerlakk å stjele skoen min.
Ja. De tar sko.
Seriøst. Dette?
Var denne gudsforlatte myggfarmen et bevisst valg?
Jeg kan kjøre deg tilbake til flyplassen.
Denne saken er full av kule problemer.
Underviser du?
Jeg reparerer båter.
Vær så snill. - Jeg er god til det også.
Det forklarer jo dette.
Selger de ikke solkrem her?
Jeg bruker solkrem.
Ikke nok. Og du trenger en hatt.
En stor hatt som dekker ansiktet og halsen din.
Du spiller russisk rulett med huden din.
Du ser ut som en pornoprodusent.
Jeg setter pris på rådet. Virkelig.
Men vi er ikke her for å snakke om solkrem?
Så ikke mer småskravling? Så synd.
Greit. Miljøet du har skapt for det barnet,
hvor hun bor, skolen hun går på, er under standard. Alt sammen.
Jeg er uenig.
Vi kommer ingen vei uten å være ærlige.
Jeg er ærlig.
Skjønner. Greit. Vel, jeg drar ikke uten henne.
Velkommen til Florida.
Frank, ta nå til fornuften.
En gang vil du enten komme til den konklusjonen,
eller så vil myndighetene gjøre det klart for deg
at barnets velferd er alt som betyr noe.
Tvinges jeg til å bruke posisjonen min, gjør jeg det.
Diane ville ikke at du skulle ha henne.
Diane...
Diane tenkte ikke alltid gjennom ting.
Unektelig en av klodens smarteste.
Lykke til med den retningen.
Og hva tror du hun ville sagt hvis hun så hvordan barnet bor nå?
Tror du ærlig talt hun ville vært fornøyd?
At hun lever et rimelig normalt liv? Ja, det tror jeg.
Hun er ikke normal. Det å behandle henne slik
er forsømmelse på høyt nivå.
Jeg vet at du har hjertet på riktig sted.
Men du nekter jenta hennes potensial.
Jeg kan forsørge henne, berike livet hennes.
Å, kom igjen, Evelyn.
Du vil ta jenta, begrave henne i lærere,
og så låne henne ut til en tenketank
der hun kan snakke om ubetydelige nuller
med en haug gamle russere resten av livet.
Og du vil begrave henne under en stein.
Jeg venter ikke at du skal forstå prisen du betaler for storhet.
Jeg gjør det. Det er nettopp derfor jeg har Mary.
Det var unødvendig.
Din søster hadde en handleliste full av problemer.
Hun kunne ha løst Navier-Stokes og blitt kjent
som en av tidenes største matematikere.
Men det ble ikke slik, for hun ble ikke ferdig.
Hun var svak. Svak som faren sin, og svak som...
Vel...
Hvis du mener den jeg tror du mener,
plasserer det en svart sky over lunsjen vår.
Du er fremdeles sta og hevngjerrig.
Forsiktig, mor.
En eple og stamme-analogi ligger på lur.
Er dere klare til å bestille?
Her er en idé.
Slutt å tenke på meg og deg,
og begynn å tenke på hva som er best for barnet.
Enhver fornuftig person vil få et tydelig bilde.
Hvis ikke foreslår jeg at du ringer advokaten din.
Han tar ei bøtte med øl.
La oss gå ut.
Nei.
Kom igjen. Det er fint ute.
Jeg bryr meg ikke.
Ikke mer matte i dag.
Finnes det en Gud?
Jeg vet ikke.
Bare si det.
Jeg ville gjort det hvis jeg kunne.
Men jeg vet ikke. Og det gjør ingen andre heller.
Roberta vet det.
Nei. Roberta tror på Gud,
og det er fint.
Men tro handler om det du tenker, føler. Ikke det du vet.
Hva med Jesus?
Elsker fyren. Gjør som han sier.
Men er han Gud?
Jeg vet ikke.
Jeg har en mening.
Men det er min mening. Jeg kan ta feil.
Så hvorfor skal jeg forvrenge din?
Bruk hodet.
Men ikke vær redd for å tro på ting heller.
Det var en fyr på TV som sa at Gud ikke finnes.
Eneste forskjellen på ateistene på TV og Roberta
er at Roberta er glad i deg. Hun prøver å hjelpe.
Men jeg skal si deg én ting.
Uansett vil vi alle ende opp sammen igjen til slutt.
Det er det du spør om, ikke sant?
Jo.
Greit.
Finn noe annet å bekymre deg om, hva?
Greit.
Adler, mormor og onkel.
Seriøst?
Dere vil ikke bare gå ut i gangen og avgjøre dette?
Ikke det? Så synd.
Mr. Cullen, du er her for onkelen. - Ja, ærede dommer.
Må begynne å ta for kost og losji.
Mr. Highsmith, du er vel på feil side av fjorden?
Jeg er glad for å være her, ærede dommer.
Mrs. Dibbons representerer delstaten Florida,
avdeling barnevernet.
Fortsett.
Ærede dommer, min klient, Mrs. Adler, er barnets mormor.
Datteren hennes, barnets mor, hadde store problemer
og tok dessverre sitt eget liv for sju år siden.
Det var da Mr. Adler, på foregripende og ulovlig vis
overtok omsorgen og tok jenta med over delstatsgrensen
med det formål å nekte min klient omsorgsretten.
Det er bevis for at barnet nå lever
under skitne og usunne forhold.
Vi anmoder retten om å gi min klient full omsorgsrett for barnet
slik at hun kan returneres til staten Massachusetts
og få den omsorgen hun har rett på.
Min klient tok et spedbarn under sine vinger av én eneste årsak.
Det var hans søsters ønske at han gjorde det.
Min klient har vært hennes omsorgsperson.
Og angående boforholdene
så har jeg vært hjemme hos ham. Det er i orden.
Hvis vi adopterer standarder basert på
folks motvilje mot kakerlakker,
ville vi ikke hatt et barn igjen sør for Tallahassee.
Siste mulighet før dette begynner å koste mye penger.
Ærede dommer, min klient trenger rimelig tilgang til barnet.
Det er herved gitt.
Ms. Dibbons, drar du dit og sjekker boforholdene?
Ja, ærede dommer.
Greit, folkens. Kjør forsiktig.
Advokaten hennes har fin dress.
Slapp av, Frank. Det legges tyngre vekt på talentet.
Gå og ta deg en cocktail.
Roberta, vil du passe Mary i kveld?
Hvorfor skulle jeg ikke ville det?
Jeg sa at noe slikt ville skje.
Og se hvor vi er nå.
Og jeg skal bare sette min lit til deg.
Du fant ikke engang en hvit advokat.
Hør her, bare...
Bare slapp av, ok? - Ikke si det.
Ingenting du sier, kan få meg til å føle meg bra,
for jeg har ingenting jeg skulle ha sagt.
Jeg er ikke en slektning, ikke juridisk verge. Ingenting!
Bare hun i nabohuset, med en ubetydelig mening,
med ubetydelige følelser.
Vil jeg passe Mary i kveld?
Jeg vil gjerne passe Mary hver kveld.
Hei.
Jeg hørte Davis skrøt av en omsorgssak, og så fant jeg ut hvem det var...
Jeg er lei for det. Du skal vite at etter at vi snakket sammen,
så sa jeg ikke noe til noen.
Jeg sverger.
Og det er viktig for meg at du vet det.
Jeg vet det.
Greit.
Advokaten min sa jeg skulle drikke meg full.
Og du prøver å gjøre det med den?
Greit. Min tur.
Hvem var din første kjendis-forelskelse?
Jeg må si...
Mona fra Who's the Boss?
Å, jøss! - Vet du hvem jeg snakker om?
Den sexy bestemoren. - Ja!
Hun føltes alltid så hemmelig.
Ja, hun elsket seksuelt samkvem.
Det var det.
Hun holdt det ikke hemmelig.
Derfor likte jeg henne.
Vet du hva? Jeg likte henne også.
Ser du?
Greit.
Minst populære elev. Og hvorfor.
Nei, jeg er glad i alle elevene mine.
Jeg tror deg ikke. Ikke et øyeblikk.
Jo, alle er herlige.
De er alle så herlige.
Jeg skal drikke nå.
La oss være ærlige nå.
Han? Hun?
Han heter Ronnie Middleton.
Høres ut som en dust.
Han er et lite barn! - Beklager.
Poenget er at han er ond innerst inne.
Og jeg kan ikke gjøre noe med det.
Oi.
Hva er din største frykt?
Oi!
Det var en annen tone.
Jepp, jeg er en veldig alvorlig person.
Ok.
Hvis det blir for mye, kan du bare drikke drinken din
og leve med det faktum at du er redd.
Nei, jeg takler dette.
At jeg ødelegger Marys liv.
Du er veldig
overraskende, Marys lærer.
Veldig.
Greit. Vent. Beklager. - Hva?
Bare sånn at...
Jeg føler at jeg må si dette
så det ikke blir misforståelser. - Herregud!
Nei, jeg har ikke...
Nei, vent!
At dette ikke kan... Ikke vil skje.
Jeg skjønner det. Jeg er enig.
Er du? Ok. - 100 %. Vi er så enige.
Bra!
Nei, det er flott. Beklager. Det var flaut.
Det er greit. Jeg skjønner det.
Går det bra? - Ja, det går bra.
Bra.
Kan du love at det ikke kan skje?
Ja. Roberta har Mary hver lørdag til klokka 12. Jeg lover.
Ja?
Beklager.
Jeg kan ikke gjøre dette.
Greit.
Jeg forstår.
Jeg skal kjøre deg hjem.
Ja.
Beklager, bare... Et øyeblikk til.
Jeg finner ikke DVD-en min.
Den er der, vennen.
Nei, den er ikke det. Kom og finn den.
Jeg holder på med dameting.
Du var den siste som så den. Hva gjorde du med den?
Å.
Herregud!
God morgen, Ms. Stevenson.
Hei.
Jeg er...
Jeg kan faktisk ikke
ha denne samtalen akkurat nå.
Bra. For jeg aner ikke hva jeg skulle sagt.
Flott! Perfekt!
Hvis du gidder å kjøre meg til fengselet nå.
Pinlig.
Mary...
Slutt!
Slutt med legoen! Hør her.
Har vi en regel om lørdags morgen?
Hva?
Har du lov til å komme inn i leiligheten så tidlig?
Nei. - Nei!
Har du lov til... Hei!
Slutt! Nok lego!
Har du lov til å bruke Robertas nøkkel?
Nei. - Nei!
Hei! Se på meg.
Så hvorfor er du her?
Kan du svare på det?
Du brøt alle reglene!
Du gjorde det pinlig for meg.
Vi har disse reglene.
Vi har vært gjennom dem hundre ganger!
Herregud!
Pokker heller!
Kan jeg få fem minutter med et eget liv?
Ingenting av det som skjedde i dag, var din feil.
Jeg ble sint på deg.
Jeg var egentlig sint på meg.
Og produsentene av lego, de burde havne i fengsel.
Unnskyld.
Kan du tilgi meg?
Klart. Samme det.
Lukk laptopen.
Vær så snill. Det teller ikke hvis det ikke er direkte.
Kom igjen, da.
Har du virkelig ikke noe liv på grunn av meg?
Det var ikke det jeg sa.
Mente du det?
Forrige måned sa du jeg var verdens verste onkel
og du ønsket meg død fordi jeg ikke kjøpte deg et piano.
Mente du det?
Nei.
Ikke helt.
Der ser du.
Vi sier hele tiden ting som vi ikke mener. Så...
Skal vi glemme det?
Greit.
Frank?
Ja?
Kan jeg få et piano?
Nei.
Var det virkelig Marys lærer i morges?
Jeg har en bok som heter Grunnlag for avgjørelser.
Du kan få låne den.
HIGHSMITH KISTLER og STILLERS ADVOKATER
Hva er det?
Ingenting.
Ser ut til at Mary får dra til Boston et par dager.
Det er bare to dager.
Slapp av.
Hva syns du?
Kult.
Jøss! Du og moren min
var alltid sammen.
Alltid.
Å, nei, du vil ikke se på det.
Er det deg?
Ja.
Hvor gammel var du?
29.
Hvor er dette?
Det er Cambridge universitet.
I England.
Hvem er de folkene?
Forskerkollegaene mine.
For hva?
Matematikk, selvsagt.
Seriøst?
Kult!
Og så kom du for å jobbe
på et college i Amerika?
Nei.
Jeg giftet meg med morfaren din
og ble med ham tilbake til Amerika.
Og jeg fikk barn.
Så ikke mer matte?
Det er sent.
Du har en stor dag i morgen.
Kom igjen. Opp, opp, opp.
Kan jeg spille piano?
Nei, det kan du ikke.
Slutt å dra ut tida. - Men det er gøy!
Kom igjen!
Jeg har hatt en rekke mareritt
der jeg får sparken
på grunn av det som skjedde.
Skjønner du?
Så prøver jeg å rasjonalisere det
med at alt som skjedde, bare var på grunn av alkoholen.
Jeg er litt hekta på menn som må fikses.
Dr. Shankland, dette problemet er...
Jeg vet det. Bare kopier det akkurat slik det står skrevet.
Men det er...
Akkurat slik det står skrevet. Takk.
Så hva er dette problemet jeg liksom skal se på?
Jeg vet ikke.
Er det som problemene som mamma jobbet med?
Moren din jobbet ikke med problemer.
Hun jobbet med bare ett problem.
Bare ett?
Hele livet?
For det meste.
Se.
Dette er Millenniumsproblemene.
Sju store og betydningsfulle problemer.
Noen matematikere har jobbet hele livet for å bevise dem.
Hvem er fyren med skjegg?
Det er ingen fyr.
Det er Grigori Perelman.
Han beviste Poincaré-konjekturen.
Det eneste av de sju som er bevist.
Dette...
Eksistens og glatthet
...er din mors problem.
Na-vi...
Navier-Stokes.
Ikke noe bilde.
Løste hun det ikke? - Nei.
Hun var nærme.
Hun ville ha vunnet Fields-medaljen
og trolig delt en Nobelpris
med tanke på hva det ville ha betydd for fysikken.
Kanskje mitt bilde vil henge her en dag.
Hvis du virkelig ønsker det,
kan ditt bilde henge der, kjære.
Jeg kan hjelpe deg.
Det krever fokus og hardt arbeid, men hvis du lykkes,
vil navnet ditt leve evig.
Ikke vær selvgod, Seymore.
Hun har hatt masse tid.
Hun reiste i går. Hun sov i en fremmed seng.
Gi henne en sjanse.
Hun leste Zimmer da hun var seks år.
Fremragende.
Hvor mye forsto hun?
Så, Mary...
Jeg ser at du ser på det lille problemet vårt.
Lite? Det er stort.
Ja.
Hvorfor er du plutselig så sint?
Jeg er ikke sint. Jeg er irritert.
Ikke på deg, kjære. På den pompøse dusten, Shankland.
Jeg visste fyren ville ha skjegg før vi hadde gått inn dit.
Mattelærere liker å ha skjegg.
Jeg skulle aldri ha gått med på dette.
Ventet han at du bare skulle gå inn og dissekere
et tilfeldig, enormt problem?
Ikke mye å dissekere, spør du meg.
Hvorfor sier du det?
Det var feil.
Hva?
For det første hadde han glemt minustegnet på eksponenten.
Det gikk bare nedover derfra.
Problemet var umulig å løse.
Kanskje denne skolen ikke er så flott som du tror.
Mary, du visste at problemet var feil. Hvorfor sa du ikke noe?
Frank sier at jeg ikke skal rette på eldre folk.
Ingen liker bedrevitere.
Jeg har masse nye ting!
Vil du komme inn?
Katt.
Frank, jeg syns dette er dumt.
Hvorfor ringer vi ikke bare Evelyn og sier at jeg ikke vil gjøre dette?
For som sagt, så bestemte ikke Evelyn dette. Det var retten.
Så hva skal vi gjøre?
Si sannheten.
Nettopp.
Jo fortere vi svarer, desto fortere får vi dra hjem.
Så oppfør deg pent.
Greit.
Frank?
Mary.
Jeg liker Evelyn.
Hun ligner på mammaen min.
Og hun har et piano.
Men jeg vil ikke bo hos henne.
Hun er sjefete.
Det har jeg også hørt.
Du.
Slapp av. Du skal ikke dra noe sted.
Lover du?
Jeg lover.
Hei, Mary. Jeg er Pat Golding, men du kan si Pat, hvis du vil.
Greit.
Vet du hvorfor du er her?
Har noen forklart deg hva dette gjelder?
Bestemor vil jeg skal bo hos henne, og jeg vil bli hos Frank.
Det stemmer.
Dette kan nok virke veldig skummelt. Bekymrer det deg?
Nei. Frank sier jeg ikke skal noe sted.
Sa onkelen din at du ikke skulle noe sted?
For et kvarter siden.
Er vi ferdige her?
Ikke helt.
Min beste venn, bortsett fra Frank og Fred, er Roberta
som bor et par hus unna.
Jaså? Hvordan er hun?
Hun er snill og morsom. Og jeg er glad i henne.
Så fint.
Er Roberta din eneste jevnaldrende venn?
Roberta er ikke på min alder. Hun er 40, 50...
30-et-eller-annet.
Er Roberta en voksen kvinne?
Folk på min alder er kjedelige.
Roberta er kul.
Greit.
Jeg ser ikke på TV.
Men jeg ble hektet på Svampebob.
Mest fordi Roberta elsker det.
Og på lørdagskvelden ser vi på UFC.
UFC? Er det...
Er det Ultimate Fighting?
Hver lørdag.
Ser du og onkelen din på Ultimate Fighting?
Du ser jo ikke bare på det.
Frank skrur ned lyden, og så lager vi gryntelydene og stemmene.
Noen ganger angriper jeg Frank på ordentlig.
Det er veldig gøy for meg.
Hvis dere kjente Frank, ville dere latt oss være i fred.
Han kan være ganske irriterende,
men han er en god person.
Tror jeg.
Hvorfor sier du det?
Han ville ha meg før jeg var smart.
Mr. Pollard, er du
Mary Adlers biologiske far?
Ja, det er jeg.
Hvordan kan du være sikker på det?
Jeg har alltid visst det, men så fikk du meg
til å ta en DNA-test.
Jeg legger frem testresultatene som sannsynlighetsbevis på at Mr. Pollard
er faren og den naturlige formynderen for den mindreårige.
Og en beediget skriftlig erklæring
fra Mr. Pollard der han utnevner
Mrs. Adler, barnets mormor, til formynder for den mindreårige.
Ingen protester.
Mr. Pollard,
har Mrs. Adler tilbudt deg penger
eller arbeid mot at du står frem her i dag?
Nei. Jeg har allerede en jobb.
Takk. Ingen flere spørsmål, ærede dommer.
Mr. Pollard,
når så du Mary sist?
Jeg har aldri sett henne.
Hvorfor ikke?
Da jeg fikk høre om Dianes
død,
var babyen allerede borte.
Prøvde du å finne henne?
Så godt jeg kunne.
Jeg kunne ikke lete landet rundt.
Bruker du PC på jobben?
Klart.
Hjelp meg litt her.
La oss google "Mary Adler" og se hva vi finner.
Vet du hva?
Du bør skrive inn mellomnavnet hennes.
Det vil begrense søket.
Eileen.
Ja. Trykk på Enter.
Side 2.
Andre treff.
Kan du fortelle retten hva du ser der?
Det er en avisartikkel som heter "Ikke så trassig alder".
Og en av dem er Mary Eileen Adler.
Samme navn som din datter.
Født på samme dag som din datter.
Med et bilde.
Men du ville aldri ha gjenkjent det...
Ærede dommer, dette... - Ærede dommer,
hvis det er én ting her som er helt klart,
så er det at Mr. Pollard aldri har vært en ekte formynder for den mindreårige,
og hans utnevning av Mrs. Adler er ikke noe mindre uoppriktig.
Staten Florida respekterer utnevninger fra en biologisk forelder,
men jeg tar nok parti med Mr. Cullens laptop
denne gangen.
Takk, ærede dommer.
Ingen skadefryd.
Ville ikke drømt om det.
Skal jeg følge deg til bilen?
Vi har vært så opptatt at jeg nesten er flau for å spørre.
Hvordan har Walter det?
Du ville ikke trodd det hvis jeg sa det.
Hva da?
Stefaren din er i Montana.
Han har kjøpt en ranch.
Du tuller.
Nettopp. En mann som mener at det er hardt
å være for langt unna ismaskinen på hotell Ritz-Carlton,
eier nå 4000 mål med gress og møkk.
Walter Price er en cowboy.
Walter Price ifører seg en Brooks Brothers-dress for å ta ut søpla.
Han har cowboy-hatt og cowboy-boots
og en hest som ikke kan dressur.
Har det en logisk forklaring?
Midtlivskrise, visstnok.
Han er 70 år gammel.
Jeg vet det.
Må ha vært forsinket eller noe.
Jeg burde vel være glad for at det ikke var en 25 år gammel servitrise.
Men utroskap kan jo forklares til venner på et øyeblikk.
For dette må du sette over kaffen.
Og han er der akkurat nå?
Jepp!
Rir på ranchen. Driver kveget til markedet.
Han hadde en seksløper i beltet
og ei saltaske full av Lipitor.
Den raskeste kapitalforvalteren i Vesten.
Mannen som skjøt Liberty Mutual.
Det er det jeg har kalt ham.
Det er veldig morsomt.
Kjør henne til flyplassen.
Dra hjem, Evelyn.
Eller til Montana. Driv litt kveg.
Du vet...
Jeg ønsker ikke å såre deg.
Jeg hater at vi er uenige.
Vi er alltid uenige.
Ja.
Hotellet.
Mary, vennen, kom igjen. Hold opp.
Nei.
Kom ut, vennen.
Nei.
Hvorfor sa du at den taperen skulle vitne?
Det er sannheten.
Ellers ville Evelyn sagt det.
Hvis jeg var faren til ei lita jente og jeg aldri hadde sett henne
og jeg var i samme by,
så ville jeg besøkt henne.
Jeg håper du er fornøyd.
Han trengte ikke engang veibeskrivelse.
Han kunne ha fulgt etter deg hit.
Apropos menn som ikke er verdt det.
Vil ikke engang se hvordan jeg ser ut.
Greit.
Ta på deg skoene. Vi skal kjøre en tur.
Du også.
Kjøre en tur?
Hva gjør vi her?
Venter.
Vi kan se det.
Hvorfor?
Fordi jeg sa det.
Hvor lenge må vi være her?
Så lenge som nødvendig.
Og vær stille. Det er et sykehus.
Maten er her. - Ja, maten er her.
Det er en gutt.
Bra gjort!
Akkurat sånn var det da du ble født.
Så lykkelig?
Så lykkelig.
Hvem kom ut og sa det til alle?
Det gjorde jeg.
Kan vi vente på en til?
Mrs. Adler, i din tidligere forklaring her i dag
malte du et ganske ugunstig bilde av din sønn.
Syns du ikke det?
Jeg har avlagt en ed.
Jeg nyter det ikke.
Så sønnen din er en fiasko, datteren din tok sitt eget liv.
Du har tapt 2-0.
Jeg protesterer! - Trukket tilbake.
Lykkes jeg på tredje forsøk, havner jeg i Hall of Fame.
Du kjenner til baseball.
Fenway Park.
Jeg skulle gjerne dratt dit en gang.
Hvor mange ganger i året tok du Diane med på baseballkamp?
Diane var ikke interessert i sport.
Ville hun aldri gå på en kamp? Noen gang?
Jeg kan ikke huske at hun noen gang spurte.
Jeg er nysgjerrig. Fenway, vanskelige å få tak i.
Hvor fikk du tak i dine?
Min mann har sesongbilletter.
Hvor lenge har han hatt dem?
30 år.
Men jeg har bare vært gift med ham i 20.
Og Diane ville aldri bli med på en kamp?
Hvilken farge var Dianes kjole på skoleballet?
Diane gikk ikke på ballet, for hun gikk ikke på high school.
Ikke noe skoleball.
Hvilken idrett drev hun med?
Som sagt tidligere så var hun ikke interessert i sport.
Dro hun på leir om sommeren? - Nei.
Kommunalt svømmebasseng? - Vi hadde vårt eget.
Speideren? - Nei.
Så hva gjorde hun med all den tiden?
Hun elsket matematikk. Det var hennes lidenskap.
Hun foretrakk det fremfor alt annet.
Alt annet?
Mrs. Adler, hvem er Paul Riva?
Han var en gutt i nabolaget.
Kom igjen. Han var mye mer enn
bare en gutt i nabolaget.
Paul var Dianes første kjærlighet, ikke sant?
Jeg ville ikke karakterisert det slik, nei.
Hvordan ville Diane ha karakterisert det?
Diane var 17 år gammel den gangen.
Hun visste ingenting om kjærlighet.
Mrs. Adler, i januar 1998,
rømte ikke Diane og unge Mr. Riva sammen hjemmefra?
Han tvang henne.
Og hvor dro de? - Vermont.
Du ringte til politiet? - Ja.
Fordi han kidnappet henne? - Ja.
Og hvor fant politiet unge Mr. Riva og Diane?
Jeg sa jo det. I Vermont.
Stowe i Vermont. Ikke sant?
En ferieby.
Stowe Mountain.
Han tok henne med på ski.
Kidnappere tar vanligvis ikke ofrene sine med på ski.
Men det var det Paul gjorde,
fordi han og Diane var forelsket.
Nei.
Og da de kom tilbake, anmeldte du ham for kidnapping.
Du saksøkte foreldrene hans
helt til Paul sluttet å ringe til Diane.
Ikke sant? - Jo.
Og Diane verken traff eller hørte fra Paul Riva igjen.
Gjorde hun vel?
Ikke så vidt jeg vet.
Og hvordan tok hun det?
Hun var lei seg en stund.
Hun mistet fokus.
Mrs. Adler, i mars 1999,
prøvde ikke Diane Adler å ta sitt eget liv?
Den episoden var liten. Det var ingenting.
Jeg har sykehusrapporten i hånden.
Det var ingenting!
Diane var ikke som vanlige folk.
Hun var svært uvanlig.
Og svært uvanlige folk har egne problemer og behov.
Du aner ikke hvilke evner hun hadde.
Helt unik.
Og du ville sagt: "Greit, la oss kaste det bort"
"slik at gutten som klipper plenen vår, kan få en seksuell erobring."
Før du tar den avgjørelsen, bør du kanskje prøve å stå i mine sko.
Jeg hadde ansvar som gikk langt forbi mor-datter-forholdet.
De største oppdagelsene som har forbedret livet på denne planeten,
har kommet fra hoder mer sjeldne enn radium.
Uten dem ville vi fremdeles krabbet rundt i søla.
Og bare til orientering,
et år etter hendelsen med den gutten
så takket Diane meg for at jeg grep inn.
Hun innså at hun hadde begått en feil, og hun takket meg.
Diane forsto nemlig at hun var ansvarlig for gaven hun hadde fått.
Og hun skygget ikke unna den.
Hadde hun vært her i dag, så tror jeg
at hun ville tilbakevise dine grunnløse insinuasjoner om
at hun ville gitt opp en briljant fremtid og ta sitt eget liv
bare fordi mamma ikke kjøpte en liten rød lekebil til henne.
Ingen flere spørsmål.
Mr. Adler,
hvor er du for tiden ansatt?
Jeg reparerer båter.
Jaså? Ved hvilken marina?
Jeg jobber ikke i en marina. Jeg er frilans.
Så da har du ingen helseforsikring.
Nei.
En uke før din søster tok sitt eget liv,
hva jobbet du med da?
Jeg var lærer.
Nå er du vel litt beskjeden?
Du var professor ved Boston universitet,
stemmer ikke det?
Jo. Vel, assisterende professor.
Og hva underviste du i?
Filosofi.
Sannhet og logikk. Den slags.
Advokaten din sa at hovedårsaken til
at du tok Mary, var fordi det var det søsteren din
ville ha ønsket at du gjorde. Er det sannheten?
Ja.
Diane hadde vært i Pinellas County før?
Nei.
Sagt at hun ønsket at datteren skulle flytte hit?
Nei.
Så du bestemte deg for å ta med Mary hit, ikke sant?
Hadde Diane noe imot sykeforsikringen din ved Boston universitet?
Ikke så vidt jeg vet.
Ville hun ønsket at datteren hadde helsetjenester?
Selvsagt.
Så hva gjør du når lille Mary blir syk?
Reparerer du legens båt?
Jeg protesterer. - Godkjent.
Mary har blitt identifisert som et matematisk vidunderbarn.
Men den formelle matteopplæringen under din omsorg
lærer hun på førsteklasse-nivå, ikke sant?
Jo.
Og du avslo et stipend til Oaks,
en skole som spesialiserer seg på utdanning av begavede barn?
Ja.
Og det ville vært greit for Diane?
Det kan jeg ikke svare på.
Før Mrs. Adler ga henne en, hadde Mary en PC?
Hun brukte min.
Mr. Adler, har Dianes datter et eget soverom?
Nei.
Sover hun i en seng som du kjøpte
i en bruktbutikk? - Ja.
Så sannheten er, Mr. Adler,
at du ikke kom ned hit fordi søsteren din ønsket det,
og du kom så visst ikke fordi det var bra for Mary.
Nei, det var personlig.
Diane var en stjerne. Det var ikke du.
Diane fikk oppmerksomheten. Ikke du.
Opp gjennom årene ble du sint. Og så kom Mary.
For en flott måte å ta hevn på.
Du flyttet den lille jenta hit av én eneste grunn.
For å såre moren din. Du klandret henne for søsteren din.
Nei, det gjør jeg ikke.
Og Mary er bare en brikke i dette.
Diane ville at Mary
skulle være et barn.
Hun ville hun skulle få et liv.
Hun ville hun skulle ha venner
og leke...
Og være lykkelig.
Forstår du konsekvensene av kjedsomhet for et begavet barn, Mr. Adler?
De blir bitre og mismodige.
Mary er ikke et sint barn.
Jaså?
Angrep hun ikke et barn på skolebussen?
En 12-åring spente bein på en 7-åring, hun forsvarte ham.
Brakk hun guttens nese? - Ja.
Den 16. oktober i fjor, ble du arrestert for overfall?
Herregud.
Du må svare på spørsmålet, Mr. Adler.
En full tulling angrep meg, og jeg forsvarte meg.
Hvordan er det relevant? - Satt du en natt i fengsel?
Ja.
Du er på dypt vann her.
Du fratar den jenta noe.
Du risikerer fremtiden hennes,
og nå har du muligheten
til å gjøre noe riktig. - Har du et spørsmål?
Gjør det riktige, Mr. Adler,
før skadene er irreversible. - Har du et spørsmål
til min klient? - Ja.
Jeg har et spørsmål.
Er din fortsatte omsorg
virkelig til denne lille jentas beste?
Ja.
Ja, det er den.
Jeg har ingen flere spørsmål.
Forskning og utvikling
har utviklet en helt ny Fred-jubel.
Fred ba meg personlig om å fortelle det til deg.
Få høre.
G-I-D-E-T Gi det til meg, Freddy.
Gi meg det.
Si til F og U at de har en vinner.
Det var akkurat det jeg sa.
G-I-D-E-T Gi det til meg, Freddy
De vil inngå en avtale.
Highsmith ringte meg i morges.
Hvorfor det? Jeg forstår ikke. Midt i...
Bare hør på meg, da.
Mary plasseres i et fosterhjem.
Nei.
Kom igjen. - Jeg sa nei.
Det er ikke en rettsutnevnt fosterfamilie, Frank.
Slutt! - Vi kan velge og vrake
fra øverste hylle.
Gjensidig godkjent.
Bare hør på meg.
Tampa.
Jeg insisterte, og de gikk med på det.
Ikke mer enn en halvtime unna.
Hun vil gå på Oaks.
Det er en flott skole.
Og besøksrett til bestemoren,
men det ville hun uansett fått.
Og på 12-årsdagen hennes kan hun gå tilbake til retten...
Nei. - ...og avgjøre
hvor hun vil bo. - Jeg skjønner ikke.
Jeg trodde du var på mitt lag.
Hvorfor gir du meg dette?
Bortsett fra at jeg må ifølge loven?
Liker du denne avtalen?
Jeg elsker denne avtalen.
De tror de vil tape.
Ja.
Det gjør de.
Du tror vi vil tape.
Ja.
Jeg gjør det, Frank.
Jeg må legge barna mine.
Jeg gjør det du vil at jeg skal gjøre.
Men hvis vi lar dommeren, Nichols, avgjøre dette...
Han er gammeldags, Frank.
Liker han moren din? Nei.
Liker han inntekten hennes?
Liker han helseforsikringen hennes? Liker han hjemmet hennes?
Det skal være visst.
Jeg har vært i rettssalen hans.
Hundre ganger.
Og hvis det ligger og vipper...
Se på meg.
Hvis det vipper,
så vil den gamlingen gå for pengene.
Så gjør meg en tjeneste, Frank.
Bare møt familien. Se hvordan det føles.
Det er alt jeg ber om.
Basseng. Florida. Obligatorisk.
Brygga ligger ved Intercoastal.
Men det er vel innlysende
siden vi er ved Intercoastal.
Satte inn skrivebordet så hun kan gjøre leksene.
Ja.
Og dette vil bli rommet hennes.
Så mens jeg prøver å gi deg et godt inntrykk av huset
og oss,
vil jeg ikke at du skal tro at vi er helt ufølsomme
overfor hva du føler.
Vil en katt være greit for dere?
Absolutt.
Jeg har tenkt mye over ordet "kompromiss".
På den ene side en god, utfordrende skole,
på den annen
fosterfolk.
De kan se på komiserier med henne.
Ta henne med på Olive Garden.
Lære henne å si "uavhengig fra".
Den eneste redningen er vel at hun får det bedre enn hun hadde det.
Vel...
Ha det, Frank.
Du...
Kom igjen.
Jeg er bare 25 minutter unna.
Vær så snill, ikke dra fra meg her.
Vær så snill. - Nei.
Du skal gå på en helt ny skole, en bedre skole.
Jeg vil ikke.
Jeg vil ha min dårlige skole.
Og du har Fred. - Vær så snill.
Én gang i måneden kan du komme til meg og Roberta.
Jeg vil ha deg og Roberta nå!
Om et par år, hvis du vil,
kan du komme tilbake. Bo hos meg.
Jeg vil bli hos deg.
Frank, du lovte.
Kom igjen. Ikke gjør dette. - Du lovte det.
Jeg vet det.
Vær så snill, Frank. Hvorfor forlater du meg?
Fordi retten sa at jeg må. Det vet du.
Vi har diskutert dette ad naus...
Vi har diskutert dette. Kom igjen.
Kom igjen, vær så snill. - Nei!
Du, Mary. - Nei!
Du, Mary.
Nei! Nei!
Lille venn, vet du hva?
Nei!
Det finnes ingen enkel måte.
Det blir ikke så lenge som du tror.
Frank! - Det vil du se.
Frank!
Ikke dra fra meg!
Jeg vet at dette er vanskelig. - Vær så snill!
Nei! Slipp meg!
Frank! Vær så snill! - Jeg vet det er vanskelig.
Kom tilbake! - Mary! Jeg vet det.
Nei!
Frank!
Ikke dra!
Jeg trenger deg!
Fred trenger deg!
Du lovte!
Nei!
Hei, der nede.
Jeg vet ikke hvilken feil som er verst.
Å designe en vannpumpe som lekker,
eller sette den et sted der ingen kan nå den.
Hvordan designer du noe du vet vil være mislykket?
Må være utspekulert eller håpløs, hva?
Etter de første par ukene visste jeg
at jeg måtte finne en ekte familie til henne.
Jeg var på skikkelig dypt vann.
Og hver dag sa jeg: "I dag er dagen"
"jeg tar henne med til barnevernet."
Og hver dag gjorde hun noe som bare var
så utrolig kult.
Hennes lille personlighet eksploderte.
Hun var morsom.
Og hun var sint, og hun var glad, og hun var
trist.
Og søt.
Bare så grusomt underholdende.
Så jeg beholdt henne.
Ikke for at det er best for henne.
Ikke for at jeg kan oppdra et barn.
Et barn som kunne hatt moren sin
hvis jeg hadde tatt meg tid til å se at hun trengte meg.
Og nå, seks og et halvt år senere,
har jeg endelig fått henne til fosterfamilien, og vet du hva?
Det var flott. Hun elsket det.
Jeg trodde det ville være et mareritt
med oppgivelse og svik. Men det ble en enorm suksess.
Jeg er en jævla helt.
Frank... - Nei, Bonnie.
Jeg setter pris på alt du har gjort.
Men...
Hei. - Hei, Frank.
Vi har et lite problem her.
Hva?
Mary har det bra,
men hun har et lite sammenbrudd.
Greit. La meg snakke med henne.
Nei, vent.
Det er ingen god idé.
Ditt besøk her er grunnen til sammenbruddet.
Hva?
Hun vil ikke treffe deg.
Beklager.
Dette er forutsigbart.
Hun trenger tid.
Bare gi meg fem minutter med henne.
Slipper jeg deg inn,
svikter vi henne og får et enda større problem.
DYR TIL ADOPSJON
KJÆLEDYR NAVN: FRED
Innkommende samtale Bonnie
Hei. - Hei! Kan vi hjelpe deg?
Ja. Har dere en enøyd oransje katt som heter Fred?
Vi har en enøyd katt, men jeg vet ikke hva han heter.
Hvor?
Jeg vet ikke. I dag var hans siste dag her.
Du kan ikke gå bak der.
Hei.
Hva gjør du her bak?
Jeg sa han ikke kunne.
Hei, Fred.
Hvem kom inn med denne katten?
En fyr. Han sa det var et allergiproblem.
Evelyn.
Frank! - Hvor er Evelyn?
Evelyn? Mener du moren din?
Ja. - Kevin.
Evelyn er i gjestehuset.
Ja. Beklager.
Frank, hun var veldig hjelpsom med lærere.
Mary var så fjern. - Hei!
Vi vet du sliter. Vil du ha tilbake livet ditt?
Gå inn igjen.
Hva gjør du her?
Kom igjen, Mary. Vi skal hjem.
Nei.
Dere har ikke lov til å være her!
Du må se på dette.
Kom igjen, Mary.
Vi går. Kom. - Nei!
Hei! Mary. - Mary!
Mary!
Det er greit. Jeg har henne.
Tenk deg om.
KOMPLETT BEVIS FOR EKSISTENSEN OG GLATTHETEN AV
NAVIER-STOKES-LIGNINGEN DIANE E. ADLER
Mary!
Mary! Stopp!
Nei! Slipp meg!
Nei!
Nei! Nei! - Slutt, Mary!
Slutt. Slutt. - Nei!
Kom hit. - Du løy for meg!
Jeg vet det.
Nei! Nei! - Slutt! Slutt!
Jeg er lei for det.
Jeg gjorde en feil. Jeg er så lei for det.
Du lovte.
Jeg vet det.
Du lovte.
Jeg vet det. Jeg er lei for det.
Du sa du ikke skulle forlate meg.
Jeg gjorde en feil.
Jeg er lei for det.
Jeg var så lei meg!
Jeg savnet deg.
Jeg savnet deg også.
De tok Fred.
Nei.
Det er greit.
Jeg har ham. Han er hjemme.
Hva?
Han er i leiligheten akkurat nå. Jeg har ham.
Mener du det?
Ja. Han er hjemme og sparker ping-pong-ballen sin.
Hvorfor forlot du meg der?
Fordi jeg trodde jeg var feil for deg.
Og så innså jeg det.
Hvis Mary er et så utrolig,
smart, vakkert menneske,
så må jeg ha gjort noe riktig.
Du smiler.
Roberta!
Vennen.
Av alle ting du kunne gjort.
Hvor skal de? - Ingen steder.
Ikke enda.
Dere to, ut!
Hva er dette? - Vil du vite
hvordan Diane sa hun var ferdig?
Hva slags skandaløs løgn er dette?
Jeg gikk inn i leiligheten hennes, hun satt på gulvet
med babyen i armene, og vet du hva hun sa?
Innrøm det. Du har funnet på dette.
Hun sa: "Hva gjør jeg nå?" - Nei.
Det er ingen full påvisning... - Jo.
Nei! Det er ikke det! Det kan ikke være det.
Evelyn, slutt!
Jeg tar Mary og oppdrar henne slik jeg tror Diane ville ønsket det.
Vi får nå se. - Jeg innser
at hun ikke er normal. Men hvis Einstein kan sykle, så kan hun også.
La oss si at Diane ikke sa det til meg, som er tull...
Det er et Millenniumsproblem. Hun ville ha delt det med verden.
Det er der skuespillet slår sprekker.
Hadde hun avsluttet det, ville hun ha gitt det ut.
Diane ga meg veldig klare instrukser.
At jeg bare skulle utgi det posthumt.
Hun døde for seks år siden.
Det var ikke sin egen død hun mente.
Jeg prøvde å få henne til å ombestemme seg.
Men du vet hvordan Diane kunne være når hun bestemte seg for noe.
Jeg ringte MIT.
Shankland er ekstatisk over muligheten for å utgi det med deg.
Han venter på en telefon.
Du vil tilbringe de neste årene
med å prøve å bevise det.
Du vil ikke ha tid til henne.
Hva om jeg sier nei?
Tilbake til plan A.
Vente på at jeg skal dø?
Jeg vet at Diane var vanskelig.
Jeg vet at hun var sint.
Men noe virkelig godt kom ut av dette, Evelyn.
Hun trenger deg nå.
Du er den beste kvinnen til oppgaven.
Ta den.
Det virker ikke som om Diane ville at jeg skulle ha den.
Diane tenkte ikke alltid gjennom ting.
Jeg venter utenfor.
La meg få vite hva du vil gjøre.
JA!
Du har kommet til matematikkavdelingen ved MIT.
Kjenner du internnummeret til den du vil snakke med, slå det inn nå.
Vil du snakke med en på sentralbordet,
så hold linjen, så hjelper vi deg så fort en av oss blir ledige.
God ettermiddag, MIT matematikk, hva kan jeg hjelpe deg med?
Hallo? Beklager. Jeg hører deg ikke så bra.
Nei! Nei.
Ja. Der er du.
Ja, kan jeg hjelpe deg?
Ja.
Doktor Shankland.
Jeg beklager. Jeg kan ikke høre deg.
Kan du snakke høyere?
Hallo?
Evelyn Adler
til Seymore Shankland, takk.
Og legg merke til at når du beregner P av N
for N kongruent til fire mod fem,
kan svaret deles på fem.
Den første personen som la merke til det, var Srinivasa Ramanujan.
På begynnelsen av 1900-tallet
beviste han at det var tilfellet for alle
tall kongruente til fire mod fem.
Han beviste at P av fem N pluss fire
er kongruent med null mod sju,
og at P av elleve N pluss seks er kongruent med null mod elleve.
Bra?
Du kjører som en gammel dame.
Det er Florida. Jeg passer inn.
Hvordan var skolen?
Moro.
Ikke som vanlig skolemoro,
men interessant.
Hva er dette for en bok?
Diskurs om metoden. René Descartes.
Hva handler den om?
Eksistens.
Eksistens?
Jepp. "Jeg tenker, derfor er jeg."
Selvsagt er du det. Det er innlysende.
Jeg tenker på Fred, derfor er jeg.
Cogito ergo Fred?
Han er en dude, og han er en fyr.
Og han har bare ett øye.
Fred, Fred, Fred!
Freddy, Fred, Fred!
Greit, vi er fremme.
Hei! Vent til jeg stopper.
Så stopp, da!
Oversatt av: Annette Ormond